Sherlock!
Det er et nummer. Bare et tryllenummer.
Nej. Hold nu op.
Bliv stående der!
Rør dig ikke.
Hold blikket rettet mod mig.
- Vil du gøre det her for mig? - Gøre hvad for noget?
Den her opringning. Den er mit brev.
Er det ikke sådan, man gør? Man efterlader et brev.
- Hvad mener du? - Farvel, John.
Nej! Du må ikke...
Sherlock!
John! Se på mig Og... Sov!
Du falder i dyb søvn.
Sådan, ja.
Du kan ikke høre andet end min stemme hele vejen rundt omkring dig.
Og du vågner om tre, to, en...
Nu!
Lad mig komme forbi. Han er min ven.
- Pladder! - Nej, det var sådan, han gjorde det.
Derren Brown? Glem det. Sherlock er død.
- Er han nu også det? - Der var et lig, og det var ham.
- Molly Hooper identificerede ham. - Det var Jim Moriartys lig med maske.
Maske? Et bungee-reb, en maske, Derren Brown.
To år efter stiger galskaben. Har du mere af den slags til mig?
Fortovsfliserne i området, selv dem, han landede på, var...
Skyldfølelser. Det er humlen ved det her.
Du og Donovan fik os til at tro, at Sherlock var en svindler.
Det fik ham slået ihjel, Og han er og bliver død.
Tror du virkelig, at dine tossede teorier kan ændre, hvad der skete?
- Jeg tror på Sherlock Holmes. - Det kan ikke vække ham til live.
Intens efterforskning viser -
- at Richard Brook var James Moriartys værk.
Der var tumulter i retten, da Sherlock Holmes blev renset for al mistanke.
Men desværre for sent for detektiven, der blev en berømthed...
Hvorfor lod politiet det komme så vidt?
Sherlock Holmes faldt i døden fra taget af Barts Hospital i London.
Skål for de afdøde.
For Sherlock.
Gud se i nåde til hans sjæl.
Der må være en grund til, at du brød ind her.
Fortæl hvorfor, så får du lov at sove.
Kan du huske, hvad søvn er?
Hvad?
Hvad sagde han?
Han sagde, at jeg har været i flåden, hvor jeg havde kærestesorger.
At strømmen i mit badeværelse er gået -
- og at min kone går i seng med naboen.
Bedemanden... Og.
Hvis jeg går hjem nu, kan jeg overraske dem.
Jeg vidste, at de havde noget kørende.
Nå, min ven.
Så er vi kun dig og mig.
Du gør dig ingen idé om -
- hvor svært det var at finde dig.
Hør efter. Et undergrundsnetværk i London forbereder et masseangreb.
Beklager, men ferien er slut.
Kære bror.
Hjem til Baker Street, Sherlock Holmes.
Baseret på Conan Doyles bøger
DEN TOMME RUSTVOGN
Kan du undvære en skilling?
- Det er det dummeste, jeg har gjort. - Du invaderede Afghanistan.
SKELETMYSTIK
Du har da rigtig haft travlt, hvad? En rigtig lille arbejdsbi.
Moriartys netværk tog mig to år at trevle op.
- Og det mener du, at du har gjort? - Serberne var den sidste brik.
Ja, du kom ret tæt ind på livet af baron Maupertius.
- Stort nummer. - Kolossalt.
Men nu er du i sikkerhed.
- En lille tak ville være velkommen. - For hvad?
For at gribe ind.
Feltarbejde er ikke just mit naturlige miljø.
Gribe ind? Du sad og så på, at jeg blev slået til plukfisk.
- Jeg fik dig ud. - Jeg undslap. Hvad ventede du på?
- Jeg ville jo ikke røbe mig selv. - Du nød det.
- Vrøvl! - Du nød det i fulde drag.
Er du klar over, hvordan det var at være undercover, Sherlock?
Og infiltrere deres rækker med den larm og de mennesker!
- Jeg vidste ikke, du kunne serbisk. - Det kunne jeg heller ikke.
Men det er et slavisk sprog med flere låneord fra tyrkisk og tysk.
- Jeg lærte det på et par timer. - Det går tilbage for dig.
Det er alderen, kære bror. Den rammer os alle.
- Nej, det bruger du jo ikke, vel? - Nej.
- Man glemmer den slags småting. - Ja.
Man glemmer ganske mange småting, lader det til.
Javel?
Er det en god idé? Du ser ældre ud.
- Jeg ville bare prøve det. - Du ser ældre ud.
Jeg er ikke din mor og har ikke krav på noget -
- men en enkelt telefonopringning havde været på sin plads.
- Det ved jeg godt. - Efter alt det, vi har været igennem.
Det beklager jeg.
Jeg ved godt, hvor svært det var for dig, efter at...
Jeg skubbede det hele fra mig, mrs. Hudson.
Og pludselig var det blevet svært at tage telefonen og ringe.
Forstår De, hvad jeg mener?
- Du må sætte alt ind på den sag. - Hvad synes du om den skjorte?
Jeg skal nok finde din terrorcelle, Mycroft.
Bare send mig tilbage til London. Jeg må lære byen at kende igen -
- og mærke hver skælven i dens bankende hjerte.
En af vore folk døde for at skaffe oplysningen.
Alt tyder på, at der skal komme et stort terrorangreb mod London.
- Og hvad med John Watson? - John?
- Har du talt med ham? - Vi får fish and chips hver fredag.
Jeg holder skam et vågent øje med ham. Vi har ikke forberedt ham på noget.
Nej. Det må vi have fjernet.
- Vi? - Jeg kan ikke gå rundt med en oldsag.
Jeg kunne ikke få mig selv til at leje det ud.
Han ville ikke have, at jeg støvede af.
Hvad fik dig til at komme nu?
- Jeg har noget fortælle. - Gud! Er det alvorligt?
Nej, jeg er ikke syg. Jeg skal videre.
- Vil du emigrere? - Nej.
Jeg har mødt en.
Det er da herligt.
- Vi skal giftes. jeg vil da fri. - Så hurtigt efter Sherlock?
Ja.
- Hvad hedder han? - Det er en kvinde.
- Selvfølgelig er det en kvinde. - Du er da rigtig kommet videre.
Mrs. Hudson! Sherlock var ikke min kæreste.
- Vi skal jo alle være her, synes jeg. - Hør nu her! Jeg er ikke bøsse.
Jeg tror, jeg vil overraske John. Han bliver henrykt.
Det mener du?
Jeg smutter ind på Baker Street og hopper ud af en kage.
Der bor han ikke mere. Det er jo to år siden.
- Han er kommet videre i livet. - Hvad for et liv? Uden mig.
Hvor er han i aften? Du ved jo alting.
Han har bestilt bord på Marylebone Road, et dejligt lille sted.
De har et par flasker Saint-Emilion 2000, selvom jeg foretrækker 2001.
- Jeg tror lige, jeg smutter forbi. - Det kan være, du ikke er velkommen.
Sludder. Hvor er den så?
- Hvad for noget? - Det ved du jo godt.
- Velkommen tilbage, mr. Holmes. - Tak.
Broder.
Kan jeg hjælpe?
Deres kone har lige sendt en sms. Veerne er muligvis begyndt.
Det er jeg søreme ked af. Lad mig tørre den her.
Nu skal jeg tage den her.
Må jeg foreslå dette menukort? De er helt identiske.
- Kan jeg hjælpe herren med noget? - Ja, en god flaske champagne.
- Det er lutter fremragende årgange. - Hvad vil De foreslå?
Man kan ikke gå galt i byen, men hvis De vil høre min egen anbefaling...
Den nederste er min favorit.
Man kunne kalde den et kært gammelt ansigt.
- Lad mig få en af dem. - Den er bekendt og dog overraskende.
Så overrask mig.
Det bestræber jeg mig på, hr.
Undskyld, at det trak ud.
- Har du det godt? - Ja, jeg har det fint.
Hvad var det så, du ville spørge om?
- Mere vin? - Jeg nøjes med vand.
- Ja? - Jo, Mary...
Hør engang...
Jeg ved godt, at vi ikke har kendt hinanden så længe.
- Fortsæt. - Det gør jeg også.
Som du ved, har jeg ikke haft det helt nemt de seneste par år.
At jeg har mødt dig... er det bedste, der kunne ske for mig.
Det er jeg enig i. Det er det bedste, der kunne ske dig.
- Undskyld. - Nej, men...
Hvis du vil have mig, Mary, kunne du så tænke dig...
Kunne du tænke dig at...
Jeg er sikker på, at De vil blive godt tilfreds med den årgang.
Ikke nu.
Den er ligesom at finde en gammel ven i en flok af fremmede.
Vil De ikke godt bare...
Sådan en smoking udstyrer venner med elegance og tjenere med anonymitet.
John?
Hvad er der i vejen?
Den korte udgave:
Ikke død.
Det er ondt at overraske dig sådan. Du kunne få et hjertetilfælde.
Men sjovt var det.
- Det er ikke noget godt forsvar. - De er da ikke... Gud!
- Ikke helt. - De sprang ud fra et tag. De er død.
Nej. Jeg har set efter.
Kan dit også vaskes af?
De aner ikke, hvad De har gjort.
Jeg skylder dig velsagtens en undskyldning.
To år!
To år.
Jeg troede...
Jeg troede -
- at du var død.
Og du lader mig sørge.
Hvordan kunne du gøre det?
Hvordan?
Før du gør noget, du vil fortryde, så lad mig bare spørge om én ting.
Vil du virkelig beholde det?
Jeg kalkulerede med 13 muligheder, når jeg fik Moriarty op på taget.
Jeg ville undgå døden, hvis det var muligt.
Kunne jeg springe ud på en parkeret bil med vasketøj? Nej, umuligt.
- Så var der japansk brydning... - Af et geni at være er du ret dum.
Jeg er ligeglad med, hvordan du spillede død. Jeg vil vide hvorfor.
Hvorfor? Fordi Moriarty måtte standses.
Nå, du mener, hvorfor jeg...
Javel. Hvorfor? Det er lidt mere kompliceret.
- Jeg har hele aftenen. - Det var faktisk mest Mycrofts idé.
- Så det var din brors plan? - Han skulle bruge en medskyldig.
Undskyld.
Var han den eneste, der kendte til det?
Der var et par stykker til. Det var en meget grundig plan.
Hvem andre vidste det?
- Hvem? - Molly og nogle af mine hjemløse.
Fint. Fint.
Kun din bror, Molly Hooper og hundrede vagabonder.
Nej! Højst 25.
Har du virkelig tænkt dig at beholde det der?
Ja.
- Er du sikker? - Mary kan godt lide det.
- Nej, det kan hun ikke. - Jo.
- Strålende! - Jeg kunne ikke få det sagt.
Det er charmerende. Jeg har virkelig savnet det der.
Ét ord, Sherlock. Ikke mere.
Ét ord, så jeg kunne vide, at du var i live.
Jeg var så tæt på mange gange...
Jeg var bange for, at du ville være indiskret og tale over dig.
Er det nu min skyld?
Er det kun mig, der er forarget Og reagerer menneskeligt?
- Overreagerer. - Overreagerer?
Du fingerer din egen død og valser så spillevende ind.
Men pyt med det, for Sherlock Holmes synes, det er i orden.
Folk skal ikke vide, jeg er i Live. Det er en hemmelighed.
- Lover du ikke at røbe det? - Ama'r.
London er i fare for et terrorangreb. Jeg har brug for din hjælp.
Min hjælp?
Det her har du savnet. Indrøm det.
Jagtglæden, blodet, der pumper i årerne, os to mod resten af verden.
Jeg forstår det ikke. Jeg sagde undskyld. Skal man ikke det?
Du kender ikke den menneskelige natur.
Natur? Nej.
Menneskelig? Nej.
Jeg skal nok få ham god igen.
- Kan du det? - Ork ja.
Mary!
Er han ikke bare uforskammet?
- Jeg kan godt lide ham. - Hvad?
Jeg kan godt lide ham.
De der vil slå dig ihjel.
- Din skiderik. - Det er på tide at komme hjem.
- Du er ved at miste taget, Graham. - Greg.
- Bliv stående der. - Hvor er du?
Rør dig ikke.
Hold blikket rettet mod mig.
Hvad foregår der?
- Vil du ikke godt gøre det for mig? - Hvad for noget?
Denne opringning er mit afskedsbrev. Er det ikke sådan, man gør?
- Man efterlader et brev. - Hvad mener du?
- Farvel, John. - Nej.
Sherlock!
Hvad? Er du gået fra forstanden?
Det er da lige så plausibelt som dine teorier.
- Hvis du ikke tager det alvorligt... - Jeg tager det skam alvorligt.
Jeg synes ikke, vi skal gå med hat.
Jeg stiftede Den Tomme Rustvogn, hvor ligesindede kan lufte teorier.
Sherlock lever endnu. Det er jeg overbevist om.
Gud!
Gud i himlen!
"Han bevægede sig så tyst og stjålent -
- som en blodhund, der havde fært.
Han var blevet en strålende forbryder, hvis han brugte sit talent kriminelt."
- Lad være at læse det der. - Endelig den berømte blog.
Det er jo ikke fortid, for han er... Hvad er det, du laver?
- Jeg vasker mig. - Du barberer det af.
- Sherlock kan ikke lide det. - Det er der vel ingen, der kan.
- Skal I mødes? - Jeg skal på arbejde.
Så efter fyraften?
Jeg får kradsende kys i et halvt år, og så dukker den hertug op.
Jeg barberer mig ikke for Holmes' skyld.
- Tag en T-shirt på. - Klap i.
Ellers gifter jeg mig med dig.
London er som en stor slamkiste, der tiltrækker -
- alskens kriminelle, agenter og dagdrivere.
Det er tit ikke et spørgsmål om hvem, men om hvem der ved besked.
Hvis denne mand opsøger sin avis, skal jeg vide det.
Forlader hun London uden at sætte hunden i en kennel, skal jeg vide det.
Jeg har visse mennesker, der er markører.
Hvis de sætter sig i bevægelse, er der noget under opsejling.
Ligesom rotter, der forlader en synkende skude.
Meget interessant, Sherlock, men sikkerhedsniveauet er nu kritisk.
Kedsommeligt. Dit træk.
Vi ved med sikkerhed, at et angreb truer.
'Med sikkerhed'? En hemmelig terrororganisation planlægger angreb.
Det er terrororganisationers udgave af golf.
- Oplysningen kostede en agent livet. - Han ville måske bare vise sig.
Opfører ingen af dine markører sig mistænkeligt? Dit træk.
Nej, Mycroft, men du må stole på mig. Jeg skal nok finde svaret.
Men det bliver i en bemærkning i en blog, en uventet tur på landet -
- eller i en fejlanbragt kontaktannonce. Dit træk.
- Premierministeren ved, du er på. - Vi er begge på sagen. Se os nu.
- Pokkers. - Ups!
- Hjertekvaler? - Nu ikke for kvik.
Det minder mig om noget: "Det er mig, der er den kvikke."
- Jeg er den kvikkeste. - Jeg troede, jeg var en idiot.
Det troede vi begge to. Vi vidste ikke bedre, før vi mødte andre børn.
- Ja, det var en fejltagelse. - Hvad tænkte de på?
- De ville vel være venner. - Nå ja, venner!
- Den slags går du vel ind for nu. - Gør du måske ikke det?
Når jeg synes, du er langsom, hvad tror du så, rigtige mennesker er?
- Jeg lever i en verden af guldfisk. - Ja, men jeg har været borte i to år.
Jeg troede, at du måske havde fundet dig en... guldfisk.
Skift emne. Nu!
Bare rolig, Mycroft. Hemmeligheden bag dette undergrundsnetværk -
- skal findes i noget tilsyneladende ligegyldigt eller bizart.
Det er ikke til at tro.
Han sidder i sin stol igen. Er det ikke herligt, mr. Holmes?
Jeg kan knap beherske mig.
Han glæder sig bag sin maske.
- Hvem af os? - Jer begge to.
- Skal vi spille noget andet? - Hvorfor spiller vi spil?
London er i alarmberedskab. Jeg fordriver bare tiden. Lad os deducere.
En klient glemte den her, da jeg var væk. Hvad siger du?
- Jeg har ikke tid. - Jo, det er så længe siden.
- Jeg vinder altid. - Derfor kan du ikke lade være.
Huen tilhører et berejst, nervøst, følsomt vanemenneske med dårlig ånde.
- Isoleret? - Hvorfor skulle han det?
Han? På grund af huens størrelse?
Nogle kvinder har også store hoveder. Han er lige blevet klippet.
Der sidder små hår i svedpletterne indvendig.
Nogle kvinder har kort hår. Selvom du ikke omgås eller kender en kvinde.
Pletterne viser hans tilstand. Følsom, fordi huen er blevet repareret...
Fem gange. Smukt. Reparationen overstiger huens værdi.
Et par lapper tyder på rørstrømskhed, men fem tyder på en tvangsneurose.
Din klient glemte den jo. Det gør en tvangsneurotiker ikke.
De første tapper er bleget i solen, så han har båret den i... Peru.
Det er en chullo fra Andesbjergene. Den er af alpaka.
Nej, islandsk fåreuld. Karakteristisk for en kender.
Jeg har skrevet en blog om naturfibres styrke.
- Det råber folk jo på. - Du sagde, han var nervøs?
Der er bidt i venstre kvast, hvilket tyder på nervøsitet...
Og vanemenneske, fordi han ikke har bidt i den højre.
Et hurtigt snus til kvasten fortæller alt om hans ånde. Strålende!
- Elementært. - Men du overser hans isolation.
- Den kan jeg ikke se. - Det er klart som dagen.
- Lige for næsen... - Sig det!
Folk med sådan en fjollet hue omgås ikke med folk, vel?
Han vil vel gerne være anderledes. Han behøver ikke at være isoleret.
Nemlig.
Hvabehar?
Han er anderledes, så det rører ham ikke. Du har ret.
Hvem ville tage sig af det?
Jeg er ikke ensom, Sherlock.
Hvordan kan du vide det?
Jeg må hellere tilbage på arbejdet. Farvel.
Tilbage til arbejdet.
Mr. Summerson. Ét styk retineret testikel.
Sherlock! Snak lidt med John.
Jeg har prøvet. Hans besked var klar.
Bare slap af, mr. Summerson.
Hvad sagde han?
- Host... - Jamen dog!
- Ja? - Mrs. Reeves. Svamp.
Tak.
- Du ville tale med mig. - Ja!
Molly. Vil du...
- Vil du opklare forbrydelser? - Med ud at spise?
Det er ikke noget at skamme sig over. Jeg vil anbefale...
Abenosser. Men fortæl nu om Deres sag, mr. Harcourt.
Er du sikker? Skal jeg tage de notater?
- Det er Johns arbejde. - Bare vær dig selv.
Ingen har adgang til den bankkonto ud over mig selv og Helen.
- Kan det ikke være Deres kone? - Jeg har fuld tillid til hende.
De tømte den. Vægttab, hårfarve botox, utroskab, advokat. Næste!
Så er det mr. Blake. Hæmorider.
Mr. Blake!
Holdt din penneven bare op med at maile?
Og du troede, at han var dit livs store kærlighed?
Stedfar udgiver sig for onlinekæreste. Bryder af. Knuser hendes hjerte.
Hun burer sig inde. Han inkasserer stadig hendes løn.
Mr. Windibank, De er en stor...
...pispotte.
Det er bare en lille infektion.
Dr. Verner er Deres læge, ikke sandt?
Jo, jo, han har tilset mig både som barn og voksen.
Jeg har en lille butik i Church Street. Tidsskrifter og dvd'er.
Jeg har et par perler med, som måske kan interessere Dem.
'Naturelskerne' er fantastisk. Meget fræk.
Og 'Kropsduerne' ligesådan.
'Den hellige krig'. Det lyder godt nok lidt tørt -
- men der optræder en nonne med en masse huller i ordensdragten.
I guder! Sherlock, hvad vil du?
- Kommer du for at pine mig? - Hvad taler De om?
Tror du, at du kan narre mig med det åndssvage skæg?
Det er ikke så godt som dit franske. Forklædningen er heller ikke for god.
Har du købt den i spøg og skæmt?
Bevar mig vel. Det er jeg virkelig ked af.
Bevar mig vel.
Alt i orden.
- Den sag forvirrer os. - Det betvivler jeg ikke.
Hvad er der? Har du fået færten af noget?
Måske.
- Blærerøv. - Hold kæft, John.
Ikke noget.
Hej.
- Er du sikker? - Jeg er sikker.
Jeg er sent på den. Vi ses.
- Hej. - Hej.
- Er det så dit nye arrangement? - Vi prøver det bare.
- Hvad med John - Han er ikke rigtig inde i billedet.
- Tog? - Tog.
- Mand. 40-50 år. Eller ville du... - Nej, værsgo.
- Jaloux? - Hold så kæft!
Det giver ingen mening.
- Det skelet er kun et halvt år... - Et halvt år gammelt.
'Sådan gjorde jeg det' af Jack the Ripper.
- Umuligt. - Velkommen til min verden.
Blærerøv.
Jeg vil ikke fornærme jer med en forklaring.
Kraven!
Liget er et halvt år gammelt og iført victoriansk klædedragt fra et museum.
Det har i mange år siddet på en dukke vendt mod sydøst, hvor det er falmet.
Det blev solgt under et brandudsalg for en uge siden.
Det hele er altså et nummer.
Det så ellers så lovende ud.
- Hvorfor gør man sig den ulejlighed? - Det må du nok spørge om, John.
Gå ikke over sporet...
Tak, fordi De passede på den.
Hvad går det så ud på, mr. Shilcott?
- Min veninde er en stor fan af Dem. - Veninde!
- Undskyld. Fortsæt. - Jeg kan godt lide tog.
Jeg arbejder på District Line med at slette videoer, der er blevet tjekket.
Jeg spolede dem igennem og fandt noget besynderligt.
Det her er for en uge siden. Sidste tog fredag nat på Westminster Station.
- Denne mand går ind i sidste vogn. - Vogn?
Vogn, ikke kupé. Det stammer fra amerikanernes arbejde på linjerne.
- Han sagde jo, at han holdt af tog. - Det holder på St. James' Park...
Jeg tænkte nok, De syntes om det. Han stiger på som den eneste.
Og vognen er tom på St. James' Park Station.
- Forklar den, mr. Holmes. - Kan han ikke være sprunget af?
Dørene kan ikke åbnes under kørslen. Men der er mere.
Lokoføreren har ikke været på arbejde siden. Han siges at være på ferie.
- Han skal være kommet til penge. - Bestikkelse?
Hvis lokoføreren var medskyldig, er passageren stået af.
Det er umuligt. Det er en lige linje mellem de to stationer.
Der er ingen sidetunneller eller vedligeholdelseskanaler, ingenting.
Toget standser ikke, og en mand forsvinder. Mums, ikke?
Jeg kender det ansigt.
Undskyld Dem!
Turen mellem de to stationer tager fem minutter, men her varede den ti.
Jeg skal bruge kort, masser af kort. Gamle kort, alle kort.
Hvad med lidt fish and chips? Jeg kender en god en ved Marylebone Road.
- Ejeren giver mig altid ekstra. - Har du fået ham frikendt for mord?
- Jeg har sat hylder op for ham. - Sherlock!
- Hvad går det her ud på? - Det er en tak.
- For hvad? - For alt, hvad du har gjort for mig.
- Det var da så lidt. - Nej. Jeg mener det.
- Det var en fornøjelse... - Moriarty begik en fejl.
Den, han troede, var mig ligegyldig -
- var netop den, der betød mest for mig.
Du gjorde det hele muligt. Men du kan ikke gøre det en gang til.
Jeg har haft en vidunderlig dag. Jeg ville gerne, men...
Tillykke, for resten.
Jeg har ikke mødt ham på arbejdet, men gennem venner på god, gammel facon.
Han er sød. Vi har hund, og vi går på pub i weekenden.
Jeg har mødt hans familie og venner. Hvorfor fortæller jeg dig det?
Jeg håber, du bliver meget lykkelig, Molly Hooper.
Det har du fortjent.
Det er ikke alle mænd, du falder for, der viser sig at være sociopater.
Det er måske bare min type.
Red sjæle nu. John eller James Watson?
Mrs. Hudson. Jeg tror, at nogen har bortført John. John Watson.
- Vent. Hvem er De? - Jeg er hans kæreste.
Mary? Hvad er der i vejen?
Jeg fik den her. Jeg troede først, at det var noget bibel-spam.
Det er i kode.
Tag første ord og så hver tredje. 'Red... John... Watson'.
Nu!
- Hvor skal vi hen? - St. James the Less. Det er en kirke.
Tyve minutter i bil. Kom du i bil?
Det er for langsomt.
Hvad venter vi på?
Den her.
- Hvad vil de med ham? - Det ved jeg ikke.
Satans.
Hallo!
Skynd jer. Det er ved at brænde på.
Nej, det duer ikke.
Jeg henter noget, der kan få fut i det hele.
Hjælp!
Henrettelse udsat to minutter.
Han kan ikke lide det, far. Guy Fawkes kan ikke lide det.
Gå lidt tilbage, Zoe. Nu!
Sikke en skam, mr. Holmes. John er så fuld af fut.
Hvad betyder det?
Åh gud!
Hjælp!
Tilbage.
Gør plads.
Gør plads! John!
Rejs dig, John!
Hjælp!
John!
John! John!
John!
Så opdagede jeg, at den var væk. "Har du kigget bag sofaen?" sagde jeg.
Han taber alting bag sofaen, ikke, min ven?
Nøgler, mønter, slik.
Især brillerne.
"Hvorfor får du ikke en snor i dem?" sagde jeg. "Ligesom Larry Grayson?"
Fandt I så jeres lottokupon?
Ja, gudskelov. Vi nåede bussen og fik set St. Paul's og Tower.
Men vi måtte ikke komme ind i Parlamentet. Der var en vigtig debat.
- John? - Du er optaget.
- De går nu. - Hvis du er på en sag...
- Vi er her til på lørdag. - Pragtfuldt. Farvel!
Vi er så lykkelige, Sherlock. Folk troede det værste.
- Ring lidt oftere. Hun er bekymret. - Lover du det?
Det lover jeg.
- Beklager. - Det gør ikke noget. Klienter?
Bare mine forældre. De er i byen i et par dage.
Mycroft lovede at tage dem med til 'Les Mis', men ville have mig til det.
- Var det dine forældre? - Ja.
Nå!
- De var ikke lige hvad jeg... - Hvad?
De er bare så...
- Almindelige. - Det er et kors, jeg må bære.
Vidste de det også?
- At du har leget skjul i to år. - Måske.
- Derfor kom de ikke til begravelsen. - Undskyld endnu en gang.
Undskyld.
- Du har barberet det af. - Ja. Det klædte mig ikke.
- Kunne du ikke lide det? - Min læge skal helst være nybarberet.
Den hører man ikke hver dag.
- Hvordan har du det? - Fint, men lidt tilrøget.
Hvem var det, der gjorde det, og hvorfor gik de efter mig?
Det ved jeg ikke.
Vil de nå dig gennem mig, eller hænger det sammen med det terroristhalløj?
Det ved jeg ikke. Mønstret er for tåget.
Hvorfor ofrer en agent livet for en trivialitet?
Ifølge Mycroft planlægger et undergrundsnetværk at angribe London.
Det er mine rotter, John. Mine markører, agenter, hjemløse.
De bliver pludselig anholdt eller får deres diplomatiske immunitet ophævet.
Hvis en opfører sig mistænkeligt, er der noget i gære.
Alle undtagen én opfører sig normalt: Lord Moran, minister, samfundsstøtte.
Han har arbejdet for Nordkorea siden 1996. Han er den store rotte nr. 1.
Han har lige gjort noget meget mistænkeligt.
Ja, det var besynderligt. Kan han ikke være stået af?
Ikke ifølge kortene.
Der er noget, jeg overser. Noget, der stirrer mig i ansigtet.
Ved du, hvem der er med i det undergrundsnetværk?
Politiet må have en liste over de mest sandsynlige.
- Rotten har vovet sig ud. - Al-Qaeda? IRA rører på sig igen.
Ja! Jeg har været en idiot. En blind idiot.
- Det kunne være genialt. - Hvad snakker du om?
Mycrofts oplysning er slet ikke tåget. Den er utrolig præcis.
Det er ikke et undergrundsnetværk. Det er et Undergrundsnetværk.
Vildledningen kan være så fræk, at man ikke kan se skoven for bar træer.
Syv vogne afgår fra Westminster.
Men kun seks vogne ankommer til St. James' Park.
- Jamen det er jo umuligt. - Moran forsvandt ikke.
Men det gjorde hele togkupeen. Lokoføreren har hægtet sidste vogn af.
- Der er ingenting mellem stationerne. - Ikke på kortene.
Den vogn forsvandt, så den må være et sted.
Hvorfor hægter man den af?
Den forsvinder mellem St. James' Park og Westminster. Lord Moran forsvinder.
Du bliver bortført og brændt halvt ihjel ved en fyrværkerifest.
- Hvad dag er det i dag, John? - November... Gud!
Lord Moran er adelig og sidder normalt i Overhuset.
I aften behandler de en ny antiterrorlov.
Men han kommer ikke i aften den 5. november.
- "Den femte november ..." - "Sortkrudt, svig og komplot."
Der er ingenting dernede. Ingen sidespor eller fantomstationer.
Det er en stor blanding af gammelt og nyt.
Charing Cross bygger på ældre stationer, Trafalgar Square, Strand.
Dem har vi tjekket. St. Margaret, Bridge Street, Sumatra Road...
Vent. De nævnte Sumatra Road.
Jeg vidste, der var noget med den. Der har været en station der.
- Hvorfor står den ikke på kortet? - Den nåede ikke at åbne.
Man byggede perronerne og tilmed trapperne, men der gik politik i det -
- så den blev aldrig bygget færdig.
- Det er lige under Parlamentet. - Ligger der en bombe?
Iagttagere mener, at afstemningen om terrorloven er uforudsigelig.
Politikerne er nu på vej ind til det -
- som regeringen kalder denne samlings vigtigste afstemning.
Hvilken frihed beskytter vi, hvis vi ska! udspionere vores egne borgere?
Det er orwellsk...
Så er der altså en bombe i Undergrundsbanen.
Det må der være.
- Hvad laver du? - Ringer til politiet.
- Vi må evakuere Parlamentet. - De går bare i vejen.
- Det her er rent og mere effektivt. - Og ulovligt?
Lidt.
Ingen dækning.
- Hvad laver du? - Kommer nu.
Det forstår jeg ikke. Det kan ikke være andre steder end her.
Hov!
Hvad?
Vent lidt, Sherlock. Er de ikke strømførende?
- Man skal bare undgå skinnerne. - Jamen så gør vi bare det.
- Denne vej. - Er du sikker?
Se nu der.
John!
Sprængladninger.
Den er tom. Her er ingenting.
Er der ikke det?
- Det her er bomben. - Hvad?
Den transporterer ikke sprængstoffer. Det er hele kupeen, der er bomben.
- Vi skal have fat i bomberydderne. - Det er der nok ikke tid til.
Hvad gør vi så?
- Jeg aner det ikke. - Find på noget.
- Hvorfor tror du, jeg kan det? - Du er Sherlock Holmes og et geni.
- Men ikke bombeekspert. Hvad med dig? - Jeg var ikke bomberydder, men læge.
Og soldat, som du plejer at sige.
- Kan vi ikke flå det ur af? - Så detonerer vi den.
Du har altså forstand på det.
Herregud!
- Hvorfor tilkaldte du ikke politiet? - Gider du lige...
- Ring efter politiet! - Det nytter ikke nu.
Du kan altså godt demontere bomben. Derfor ringede du ikke til politiet.
- Gå, John. Gå nu! - Jeg når alligevel ikke væk.
Gør vi ikke noget, vil andre mennesker omkomme.
- Tankens slot. Brug dit tankens slot. - Hvad skulle det hjælpe?
- Du har nedsyltet alverdens fakta. - Et glas med 'demontering af bombe'?
Måske.
Tænk! Tænk nu.
Tænk!
Jeg kan ikke!
Herregud!
Så er det sket.
Herregud!
...afbryde den. Åh gud.
Beklager.
- Hvad? - Jeg kan ikke, John.
Jeg ved ikke, hvordan man gør. Tilgiv mig.
- Hvad? - Vær sød at tilgive mig.
- For alt det, jeg har forvoldt dig. - Næ nej. Det er et nummer.
Endnu et af dine Satans numre. Du vil bare lokke mig til at sige noget pænt.
- Ikke denne gang. - Du vil bare fremhæve dig selv.
- Jeg ønskede, at du ikke var død. - Pas på med, hvad du ønsker dig.
Hvis jeg ikke var kommet tilbage, stod du ikke der...
...og du havde stadig en fremtid sammen med Mary.
Det ved jeg godt.
Jeg har det svært med den slags.
Det ved jeg.
Du var den bedste og den klogeste mand, jeg nogensinde havde mødt.
Selvfølgelig tilgiver jeg dig.
Moriartys forbrydernetværk var enormt. Det havde rødder overalt, som cancer.
Mycroft gav Moriarty oplysninger om mig.
Til gengæld gav Moriarty os tips om omfanget af sit netværk.
Vi lod ham løbe, fordi han skulle tro, at han havde overtaget.
Og jeg sad bare og så på, at Moriarty nedbrød mit rygte stykke for stykke.
Jeg skulle have ham til at tro, at han havde slået mig, for at lokke ham ud.
Der var 13 plausible scenarier, da vi var kommet op på det tag.
De var alle omhyggeligt udtænkt Og udstyret med et kodenavn.
Moriarty ville ikke alene begrave mit ry, men også mig.
Du kan lade mig anholde og torturere...
Du kan gøre med mig, hvad du vil -
- men det vil ikke afholde dem fra at trykke på aftrækkeren.
Dine eneste tre venner i denne verden vil dø, medmindre...
Medmindre jeg tager livet af mig selv Og fuldender din historie.
Indrøm, at det er mest sexet.
Men jeg havde ikke forudset, hvor langt Moriarty var parat til at gå.
Men det stod klart efter vores første møde ved poolen. Hans dødsdrift.
Jeg havde ikke megen tid, så jeg gav min bror grønt lys.
Og så trak folk i arbejdstøjet.
Iværksæt lazarus
Det er et nummer.
Det er bare et tryllenummer.
Hold så op.
Bliv, hvor du er.
Rør dig ikke.
Fint.
Hold blikket rettet mod mig.
Vil du ikke godt gøre det for mig?
Det var nødvendigt, at John blev, hvor jeg havde anbragt ham -
- hvor hans udsyn var blokeret af ambulancestationen.
Sherlock!
Jeg skulle ramme luftpuden, og det gjorde jeg også.
Tempoet var altafgørende. Luftpuden skulle væk, da John rundede stationen.
Men vi skulle fremvise et lig. Der kom Molly ind i billedet.
Ligesom figurerne i et kukur gik vi den ene vej, og John den anden.
Så kom vores cyklist belejligt og satte kortvarigt John ud af spillet.
Jeg fik tid til at bytte plads med liget på fortovet.
Resten var ren staffage.
En sidste detalje var en squashbold under armhulen.
Trykker man hårdt nok, kan man kortvarigt afbryde pulsen.
Lad mig komme forbi. Han er min ven.
Der var tænkt på det hele -
- og det gik helt efter planen.
Molly? Molly Hooper, var hun impliceret?
Ja, husk den lille pige, som Moriarty bortførte.
Hun reagerede, som om jeg var hendes bortfører.
Moriarty må have fundet en, der lignede mig, at kaste mistanken på -
- som måtte skaffes af vejen, når han ikke kunne bruges mere.
Der måtte altså ligge et lig på lighuset, der lignede mig.
Molly fandt liget og fiflede med papirerne, og jeg bidrag med frakken.
- Og snigskytten, der sigtede på John? - Mycrofts mænd greb ind i tide.
Han fik tid til at tænke sig om.
Er det udført?
Godt.
- Hvad med dit netværk af hjemløse? - Hele gaden blev spærret af.
Det var som en scene fra et skuespil. Smukt, ikke?
- Hvad? - Sådan ville jeg nu ikke have gjort.
Jeg påstår ikke, at det ikke er snedigt, men...
- Jeg er lidt skuffet. - Alle skal komme med deres kritik.
Men det var ikke det, jeg kom for. Du ved godt, hvad jeg vil, Phillip.
'Sådan gjorde jeg det' af Jack the Ripper.
- Syntes du ikke, det var spændende? - Makabert.
Du troede, jeg blev interesseret. Men du overdrev. Du og din fanklub.
Jeg kunne ikke leve med, at jeg havde drevet dig til...
Det gjorde du heller ikke. Du havde jo ret. Jeg var ikke død.
- Nej, og nu er alt jo godt, ikke? - Jo da.
Bortset fra at du har spildt politiets tid og hindret rettens gang.
Du kunne have forhindret, at jeg forpurrede et angreb mod Parlamentet -
- med hundreder af døde til følge.
Undskyld, Sherlock.
Hov!
Det giver ingen mening.
Hvordan kunne du være sikker på, at John ville stå netop der?
Hvordan kunne I gøre det så hurtigt? Hvad hvis cyklisten ikke ramte ham?
Og hvorfor fortæller du mig alt det? Hvis det var lykkedes dig -
- er jeg da den sidste, du ville fortælle det til.
Sherlock Holmes!
- Din store... - Du skulle se dig selv.
- Du røg på den. - Din skid. Jeg vidste det.
- Hvor var det sødt sagt. - Jeg myrder dig, hvis du siger noget.
- På spejderære. - Du vidste, hvordan man slukker den.
Der er en afbryderknap. Det er der altid.
Terroristerne kan få problemer, hvis der ikke er en afbryderknap.
- Hvorfor udsatte du mig for alt det? - Det var ikke løgn alt sammen.
Jeg aner ikke, hvordan man slukker alle de små dumme lamper.
- Og så tilkaldte du politiet. - Selvfølgelig.
Jeg slår dig virkelig ihjel.
Slå mig ihjel? Den gik på krykker for to år siden.
Sherlock, jeg trygler dig om at tage dig af dem i pausen.
Beklager, kære bror, men du lovede det. jeg kan ikke hjælpe.
Du forstår ikke smerten, rædslen.
Du er nødt til at komme ned. De vil have historien.
Om lidt.
- Har I bestemt jer for en dato? - I maj, har vi tænkt.
- Et forårsbryllup. - Først skal vi forloves.
- Vi blev afbrudt sidste gang. - Jeg glæder mig.
- Du kommer da, Sherlock? - Bryllupper er ikke lige mig.
Goddag, alle sammen. Det er Tom.
- Hej. - Hyggeligt at hilse på jer,
Hej. Jeg hedder John.
- Klar? - Klar.
Champagne?
Ja tak.
Tak.
Sid ned.
Nå...
- Er det seriøst med jer to? - Ja, jeg er kommet videre.
- Har du... - Ikke et ord.
Jeg venter stadig. Hvorfor prøvede de at slå mig ihjel?
Hvis de vidste, at du var efter dem, hvorfor smed de så mig på bålet?
Det ved jeg ikke. jeg bryder mig ikke om ikke at vide ting.
Til forskel fra de kønne historier på din blog er livet sjældent så pænt.
Jeg ved ikke, hvem der står bag det her, men jeg skal nok finde ud af det.
Lad ikke, som om du ikke nyder det her.
At være tilbage og være helten igen.
Man skal være idiot for ikke at se, at du nyder det.
At være Sherlock Holmes.
Jeg ved ikke engang, hvad det skal betyde.
Du har vel i sinde at fortælle mig, hvordan du gjorde det?
Hvordan du sprang ud fra det tag og overlevede.
Du kender mine metoder, John. Jeg har ry for at være uforgængelig.
Da du var død, besøgte jeg din grav.
- Det håber jeg da. - Jeg holdt en lille tale.
- Jeg talte faktisk til dig. - Det ved jeg godt. Jeg var der selv.
Jeg bad dig om et mirakel til. Jeg bad dig holde op med at være død.
Jeg hørte dig.
Nå, men nu skal jeg ud og give den som Sherlock Holmes.
John!